Fontosabb vasércek 
  A természetben a fémek vegyületekben, főleg oxidokban és szulfidokban, ritkábban karbonátokban fordulnak elő. A természetben található fémvegyületek az ásványok. Értékes és értéktelen ásványok keveréke az érc. Az értékes ásvány adja az érc nemét (pl. rézérc, vasérc), az érc értéktelen ásványainak összessége a meddő.
A vasérc értékes anyagának
neve
vasvegyülete
vastartalma, %
Magnetit (Mágnesvasérc)
Fe3O4
50...70
Hematit (Vörösvasérc)
Fe2O3
40...60
Limonit (Barnavasérc)
Fe2O3.1,5 H2O
30...50
Sziderit (Vaspát)
FeO.CO2
25...35
  A vasércek gyakoribb meddői: SiO2-, CaO-, Al2O3- vagy MgO- tartalmú ásványok. A vasércekből a vasat (ferrumot) 1000 ° C körüli hőmérsékleten lehet kinyerni faszén vagy koksz karbonjával, ill. szénmonoxid- vagy hidrogéntartalmú gázokkal.
Fontosabb ipari vasfajták
  Vasszivacs: akkor keletkezik, ha az ércet szilárd állapotban redukálják; közbenső termék, az acélgyártás alapanyaga. A vasszivacsban a fémes vason kívül benne van az érc meddője is. Megolvasztásakor a vasolvadék és a meddő – salak alakjában – válik el egymástól. 
  Nyersvas: 3-4% C-tartalmú vas, a nagyolvasztó terméke. Rideg, képlékenyen nem alakítható. Közbenső termék, az acélgyártás és öntöttvasgyártás alapanyaga. 
  Öntöttvas: nyersvasból nyerik kéntelenítéssel és Si-mal vagy Mn-nal való ötvözéssel. Gyakori ötvözője még a Cr, Ni, Mo és Ti is. Képlékenyen nem alakítható szerkezeti anyag. 
  Acél: legfeljebb 2% karbont és több-kevesebb egyéb elemet is (pl. Si-ot, Mn-t, Cr-ot, Ni-t, Mo-t, W-ot, V-ot, Nb-ot, Co-ot, Al-ot és Ti-t) tartalmazhat. A nyersvasaktól és öntöttvasaktól elsősorban az különbözteti meg, hogy képlékeny, jól alakítható. Izzó meleg állapotban nagyobb, szobahőmérsékleten kisebb mértékben. Az összes felhasznált fém (vasfém és nemesfém) közel 90%-a acél. 
  Az acél rendelkezik csaknem valamennyi fontos anyagtulajdonsággal, s a tulajdonságok (pl. a szilárdság, szívósság, képlékenység) mértéke viszonylag tág határok között szabályozható. Képes elviselni statikus és dinamikus igénybevételeket, ellenállni klimatikus, korróziós és koptató hatásoknak; alkalmazható alacsony és magas hőmérsékleten; forgácsolható, hegeszthető; felülete bevonható fémmel, műanyaggal, kerámiával. 
  A Kalevalában megörökített monda szerint a vas az ég gyermeke, a víznek és a tűznek testvére. De a vas félt testvérétől, ezért elrejtőzött a földbe, ahonnan Ilmarinen, az örök idők nagy kovácsa, kaparja ki és olvasztja meg műhelyében a vasat.
"Egy napocska elteltével 
már a mocsárból kiásta,
kitúrta a sáros földből, 
vitte a kovácsműhelybe.
A kovács a tűzbe tette,
kemencéjébe vetette.
Fujtat egyszer, fujtat kétszer 
fujtat végre harmadszorra
ömlik a vas, mint a kása 
mint a salak úgy megindul
nyúlik, mintha tészta volna, 
kovács rakta roppant tűzbe
a lobogó láng hevében."
(Nagy Kálmán fordítása)
A nyersvas fogalma
  A nyersvas vasércekből tűzi úton előállított, általában 3-5 százalék széntartalmú és egyéb elemeket is tartalmazó vas ötvözet. Közbenső termék, amelyet vagy acéllá, vagy vasöntvénnyé dolgoznak fel.
  A vas a természetben csak vegyületeiben fordul elő. A nyersvas a gyártás során, a nagyolvasztóban szenet és szennyező anyagokat vesz fel és vas-szén ötvözetet képez. Előállítási módjának megfelelően beszélhetünk tehát acélgyártási (fehér) illetve öntészeti (szürke) nyersvasról. A gyártás vasércpellet, vashulladék, salakképző (mészkő) és koksz felhasználásával történik. A nyersvas izzó és hideg állapotában is nehezen alakítható. Eleinte nem kívánt termék volt, és csak egyszerű öntvényeket (ágyúgolyót) készítettek belőle.
  A nyersvas ezüstszürke színű fém. A vas olvadáspontja 1539 °C, sűrűsége 7,87 kg/dm3
  A nyersvas összetétele: vas, szén (3,5-4 %), szilícium (0,3-3 %), mangán (0,5-5 %), foszfor (0,1-2,5 %), kén (0,04-0,2 %). A vas az oxigénnel reakcióba lép és korrodál.
  A nyersvas mechanikai, technológiai tulajdonságai kedvezőtlenek. Szilárdsága kicsi, rideg, nehezen megmunkálható. A tulajdonságok ötvözéssel, hőkezeléssel jelentős mértékben javíthatók.
  Ötvöző anyagok hatása a mechanikai, technológiai tulajdonságokra:
* Molibdén: növeli az öntöttvas szilárdságát, keménységét, kopásállóságát,
* Volfrám: növeli az öntöttvas szilárdságát, keménységét, kopásállóságát,
* Titán: növeli a kopásállóságot,
* Tellúr: növeli az öntöttvas keménységét,
* Ittrium: javítja a technológiai tulajdonságokat,
* Foszfor: az öntöttvasat hígfolyóssá teszi. 
A nyersvas, az acél
  A nyersvas vasércekből tűzi úton előállított vas ötvözet. Közbenső termék, amelyet vagy acéllá, vagy vasöntvénnyé dolgoznak fel. Eleinte nem kívánt termék volt, és csak egyszerű öntvényeket (ágyúgolyót) készítettek belőle.
A nyersvas fajtái
Fehér nyersvas:	ötvözőként 3,5–4 százalék szenet, 1,5–4 százalék mangánt, 0,5–1 százalék szilíciumot, továbbá szennyezésként foszfort és ként tartalmaz. A fehér nyersvas az acélgyártás alapanyaga.
Szürke nyersvas:	széntartalma megegyezik a fehér nyersvaséval, de a szén nagy része grafit formájában van benne jelen, ezért a nyersvasnak a törési felülete szürke. Az öntödei munkák alapanyaga.
  Az acél a 2,06 %-nál kisebb széntartalmú vas-szén ötvözetek összefoglaló neve.
  Az acél rugalmas, nagy szilárdságú, jól alakítható vasötvözet. Az ötvözetlen acél fizikai és kémiai tulajdonságai közel azonosak a nyersvaséval. Az acélok mechanikai, technológiai tulajdonságai különböző eljárásokkal (hőkezelés, ötvözés) nagymértékben megváltoztathatók, keménysége például csaknem a gyémántéig fokozható. Az ötvözéssel egyes fizikai- (szín, mágneses tulajdonság) és kémiai (savállóság, korrózióállóság) tulajdonság is megváltoztatható.
  Az acélgyártás során a nyersvas ötvözőit, oxidációs úton, a kívánt mértékig csökkentik, majd ezután annyi szenet vagy egyéb ötvözőelemet adnak hozzá, hogy a kívánt tulajdonságú vasötvözetet kapják. Az acélgyártásban több eljárás terjedt el. A Siemens–Martin eljárásban oxidálószerként az ócskavas vasoxidja és a levegő oxigénje szolgál. Az oxigénes-konverteres eljárásban a szennyezések eltávolítására tiszta oxigént alkalmaznak.
Az acélok fő ötvözői:
* Króm: csökkenti a kritikus lehűlési sebességet, növeli a keménységet, kopásállóságot, melegszilárdságot.
Volfrám: növeli a kopásállóságot, melegszilárdságot, éltartósságot.
* Mangán: alkalmas a folyékony acél dezoxidálására, kéntelenítésére, nagyobb mennyiségben növeli az acél szívósságát, kopásállóságát.
* Nikkel: csökkenti az acélok hőtágulását, növeli a mágneses tulajdonságot, savállóságot, szívósságot.
Az acélok fajtái
* Összetétel szerint:
* ötvözetlen acélok (szénacélok),
* ötvözött acélok.
* Alkalmazási területe szerint:
* szerkezeti acélok,
* szerszámacélok.
* Tisztaságuk alapján:
* alap acélok,
* minőségi acélok,
* nemesacélok.
Szerkezeti acélok
A szerkezeti acélok széntartalma 0,1-0,6%, lehetnek ötvözöttek és ötvözetlenek. Felhasználhatók gépalkatrészek és acélszerkezetek gyártásához. A csoporton belül a rugóacélok alacsonyabb, a golyóscsapágy-acélok magasabb széntartalmúak.
Szerszámacélok
A szerszámacélok ötvözetlen vagy ötvözött acélok amelyek széntartalma 0,6-1,5 %. Az ötvözetlen szerszámacélokat csak kismértékben melegedő, famegmunkáló szerszámokhoz alkalmazzák. Melegedés hatására a keménysége, szilárdsága csökken. Az ötvözött szerszámacélok nagyobb igénybevételre is alkalmasak.
Különleges acélok
A különleges acélok mechanikai, fizikai vagy kémiai tulajdonságaik révén válnak különlegessé. Ezek az acélok ötvözött acélok. Különleges acélok: nagyszilárdságú-, korrózióálló-, hőálló acélok stb. Felhasználásuk különleges körülmények között szerkezeti- vagy szerszámacélként történik. 
Vas és acélfajták

