 Atlanti-óceán

Az Atlanti-óceán
Felszíni terület
106400000 km2
Átlagos mélység
3339 m
Legnagyobb mélység
8380 m
Elhelyezkedése
é. sz. 0°, ny. h. 30°
  Az Atlanti-óceán a Föld második legnagyobb óceánja, a bolygó felszínének kb. 20%-át foglalja el. Az óceán medencéje megközelítően Észak-Déli irányban, elnyújtott S alakban húzódik végig a nyugati féltekén. Két jelentős területre szokás osztani, az Északi- és Déli Atlanti-óceánra, a választóvonalat az Észak-Egyenlítői áramlás jelenti, a 8. északi szélességi fok magasságában.
A tengerfenék és a víz jellemzői
  Az Atlanti-óceán fenekének – szó szerint – legkiemelkedőbb képződménye egy hosszanti irányban végighúzódó hegység, a Közép-Atlanti hátság. Izlandtól a déli 58. szélességi fokig húzódik, rá közel merőlegesen számos kisebb hátság és gerinc fut a kontinensek felé. Legszélesebb részén 1600 km széles, a vízmélység átlagosan 2700 m-re csökken felette. A hátságtól távolabb a tengerfenék – néhány hegytől és hasadéktól eltekintve – jobbára sima.
  A felszíni víz hőmérséklete az égövtől és az áramlási rendszerektől függően széles értékek között változik. Leghidegebb részein -2 °C, a trópusokon eléri a 29 fokot is. A mérsékelt égövben a legnagyobb a vízhőmérséklet ingadozása (7-8 °C).
  A víz sótartalma 33 és 37‰ között mozog. A partok mentén, a folyók hatására alacsonyabb, a 25. szélességi körök környékén a legmagasabb, de regionálisan és az év folyamán is sokat ingadozik. Az áramlatokkal körbevett, ekképpen bizonyos mértékben elszeparált észak-atlanti Sargasso-tenger jelentősen sósabb a környezeténél.
  A Coriolis-hatás miatt az Atlanti-óceán északi medencéjében az óramutató járásával egyező irányú az áramlás, a déli medencében ezzel ellentétes.
Határai és méretei
  Nyugatról az amerikai kontinens, keletről Európa és Afrika, északról a Jeges-tenger, délről a Déli-óceán határolja. Egyes nézetek a Jeges-tengert, illetve annak bizonyos részeit az Atlanti-óceán részének tekintik. Hasonlóan megosztottak a geográfusok a Déli-óceán megítélésében, az elnevezés csak 2000-ben vált hivatalossá, sok térképen a tradicionális 3 óceán, így az Atlanti is, az Antarktiszig tart. Az Atlanti-óceánhoz tartozik a Földközi-tenger is, annak nyugati medencéjében így az óceán – közvetve – határos Ázsiával is. Az óceán a mesterségesen épített Panama-csatornán keresztül áll kapcsolatban a Csendes-óceánnal. Afrikától délre a keleti 20. hosszúsági fok (meridián) az Atlanti- és az Indiai-óceán határa. A Jeges-tengerrel alkotott tengeri határvonala a Grönlandtól Izland ÉNY-i sarkáig, majd annak ÉK-i sarkától a Spitzbergák déli csúcsáig és onnan Észak-Norvégiáig, az Északi-fokig tart. Délen a 60. szélességi fokig tart az Atlanti-, az attól délre eső terület a Déli-óceán.
  
  
Jelentősebb melléktengerei:
* Karib-tenger
* Földközi-tenger
* Fekete-tenger
* Északi-tenger
* Balti-tenger
Jelentősebb öblei:
* Mexikói-öböl
* Szent Lőrinc-öböl
Határa:
* Jeges tenger
* Déli óceán
* Amerika
* Európa
* Afrika

Jelentősebb szigetei:
* Grönland
* Izland
* Nagy-Britannia
* Írország
* Azori-szigetek
* Madeira
* Kanári-szigetek
* Zöldfoki-szigetek
* Új-Fundland
* Bermuda
* Karib-szigetek
* Szent Ilona
* Tristan da Cunha
* Falkland-szigetek
* Dél-Georgia szigete
* 
Területe
Melléktengereivel:
106,4 millió km?
Melléktengerek nélkül
82,4 millió km?
Térfogata
Melléktengereivel:
354,7 millió km?
Melléktengerek nélkül
323,6 km?
Átlagos mélysége
Melléktengereivel:
3332 méter
Melléktengerek nélkül
3926 méter
Legnagyobb mélysége
A Karib-tenger és az Atlanti-óceán

Puerto Rico-i árok
8605 méter
   
Legkisebb szélessége

Brazília és Libéria között
2848 km
   
Legnagyobb szélessége

Egyesült Államok és Észak-Afrika között
4830 km
   
Klíma

Szélirányok az óceán fölött
  Az óceáni és a környező szárazföldek klímáját nagyban befolyásolja a felszíni víz hőmérséklete, az áramlások és az általuk keltett szelek. A tengervíz hatalmas hőtároló kapacitásának köszönhetően a hőmérséklet sokkal kevésbé ingadozik, mint az azonos égövbeli szárazföldeké. Az áramlatok jelentősen befolyásolják (egyensúlyozzák) a hőmérsékletet. Ennek legismertebb példája a Golf-áramlat, amely a trópusokról szállított meleg vízzel enyhíti Nagy-Britannia és Észak-Európa időjárását.
  Az Észak-atlanti medence déli részén, az egyenlítői konvergencia zónában keletkeznek a hurrikánok.
Történet és gazdaság
  A Déli Óceán után a második legfiatalabb óceán az Atlanti. A jelenlegi kutatások bizonyítottnak látják, hogy nem öregebb 180 millió évnél. Akkoriban következett be, hogy az addig szuperkontinens, a Pangea lemezekre töredezett, amelyek lassan eltávolodtak egymástól.
  Az emberiség története során az egyik legkorábban felfedezett óceán volt. Partjain (de főként az óceán melléktengereként számon tartott Földközi-tenger partján) évezredek óta élnek emberek, azonban hajóikkal csak ritkán távolodtak el a parttól. Feltételezések szerint valószínű, hogy az egyiptomiak az Ókorban már kihajóztak a Gibraltári-szoroson és az sem kizárt, hogy esetleg a partok mentén expedíciókat vezettek Nyugat-Afrika partjai mentén, vagy esetleg megkerülték Afrikát. Ez utóbbira azonban semmilyen egyértelmű bizonyíték nincs. Más elképzelések szerint, szintén az egyiptomiak esetleg áthajózhattak az Atlanti óceánon is. Ennek a teóriának az igazolására a norvég Thor Heyerdahl 1970-ben ősi technikákat használva papirusznádból épített tutajt, amelyen második próbálkozásra sikerült is áthajóznia Marokkóból Közép-Amerikába. Elmélete szerint nem véletlen, hogy az egyiptomi és a közép-amerikai (például maja) kultúrák nagyjából egy időben építették a maguk piramisait. Útjával azt akarta bizonyítani, hogy lehetett kapcsolat ezen ősi népek között.
  Ami biztosan tudható, hogy északon a vikingek a 10. vagy 11. században – körülbelül a magyar Államalapítás idején – Izland érintésével áthajóztak Grönlandra (amit ők neveztek el Zöld földnek) és elérték a mai Új-Fundlandot is, habár ott – Grönlanddal ellentétben – nem hoztak létre települést.
  A viking kor lezárultával a legendák ködébe vesztek a távoli földek, a Középkor hajósai csak a partok mentén hajóztak, sokan úgy hitték, hogy az óceán jelenti a "Világvégét", ahonnan nincs tovább. A török hódítás és a természettudományok fejlődése hozta meg lehetőségét annak, hogy az addigi hagyományos szárazföldi karavánutak helyett a tenger felől próbálják meg elérni az európai kereskedők Ázsiát. A Föld gömbölyűségét a szigorú egyház is kezdte elismerni, igaz a méretében korántsem volt egyetértés.
  1492-ben jöhetett létre egy vakmerő és eltökélt itáliai hajós első utazása a spanyol uralkodók anyagi támogatásával. Kolumbusz Kristóf (Christopher Columbus) öt heti hajózás után, 1492. október 12-én ért partot a mai Bahamák egyik szigetén, amit ő San Salvadornak nevezett el. Hogy ez pontosan melyik mai sziget volt, arról viták folynak, legvalószínűbb, hogy a Samana Cay. Habár Kolumbusz köztudomásúlag úgy halt meg, hogy nem tudta, hogy új földrészt és nem a kelet-ázsiai partokat érte el, ma is úgy tekintünk rá, mint Amerika felfedezőjére. Az egyre gyakoribb expedíciók lassan feltérképezték a partokat és magát az Óceánt is, ami a világ egyik legfontosabb tengeri útvonala lett. A gyarmatosítás fénykora után nem csak a kereskedők és katonák, hanem a tudósok is elkezdtek vele ismerkedni. Az óceán nem csak hajózási útvonalként, hanem közvetlenül – a halászat és a modern korban a bányászat révén – is hozzájárul a környező országok gazdaságához. Sajnos végtelen mérete miatt sokszor használták és használják arra is, hogy megszabaduljanak a hulladékoktól.
Az atlanti óceán kialakulása1 
  Az alpi ciklus a paleozoikum végére kialakult Pangea szuperkontinens feldarabolódásának az időszaka, amelynek során az egyenlítői óceánok (a Paleotethys és a Neotethys) bezárultak és É-D-i elrendeződésű új óceánok alakultak ki.
  Az alpi ciklus a Neotethys nyugati részén árokképződéssel kezdődött a perm időszakban, amelyet a Neotethys további nyílása követett Gondwana és Laurázsia között a triász során. Ennek következtében a Kimmériától északra lévő Paleotethys bezáródása egyre intenzívebbé vált, majd a jura időszakban Kimméria és Laurázsia ütközésével fejeződött be a folyamat. Az Atlanti-óceán északi, majd déli medencéjének a fokozatos felnyílása a Neotethys-óceán szubdukcióját idézte elő. Ez utóbbi hosszan tartó folyamat a kréta közepén vette kezdetét, és Európa és Afrika ütközésével fejeződött be az eocén során. Az Alpi-hegységrendszer gyűrődésének és kiemelkedésének fő időszaka az oligocén és a miocén volt. Az Indiai-óceán felnyílásával az Indiai-lemez is levált Afrikáról a kréta során, kollíziója az Eurázsiai-lemezzel a Himalája felgyűrődését idézte elő a késő-miocénben. Az Alpi-hegységrendszer lepusztulása a pliocén-kvarter során intenzíven zajlott, a hegyközi medencékben nagy vastagságú üledékösszletek halmozódtak fel (ilyen pl. a Kárpát-medence is).
Megindul a Pangea feldarabolódása (riftesedése) a triász időszakban
  
A Tethys-óceán a jura időszakban érte el legnagyobb kiterjedését
  
A kréta időszakban a Tethys aljzata megkezdte betolódását (szubdukcióját), miközben az Atlanti-óceán geoszinklinálisa továbbnyílt
  
A peleocén-eocén során folytatódott a krétában megindult hegységképződés, kollízió
  
Az oligocén korban megindult a hegységi területek lepusztulása
  
A miocén korban az indiai és ázsiai kontinentális litoszféra ütközésével megszületett a Himalája. A Tethys nyugati medencéje tovább szűkült, bezáródott a Földközi-tenger.
  
  
     1 http://tamop412a.ttk.pte.hu/files/kornyezettan9/www/out/html-chunks/ch09s05.html
