AZ ÖT BARÁT (Szidzso-versek)1
Koreaiból fordította: Osváth Gábor
Ének az öt barátról (O-u-ga)
Azt kérded, hány barátom van:
a víz, a fenyő, a bambusz, a szikla;
S mikor a hold keleten feljő,
a kedves hold: ő az ötödik.
Ez elég. Ehhez az öthöz 
hozzátenni kit lehet?
(A víz)
A felhőt fehérnek mondják,
de gyakran megfeketedik;
A szél is, hol viharzik,
hol szélcsend-moccanatlan.
Csak a víz, egyedül a víz
változatlan: folyik egyre. 
(A fenyő)
Tavasszal rügyek fakadnak, 
ősszel meg a levél lehull.
Ó fenyő, hogyan dacolhatsz
a hóval, a fagy lehével?
Már tudom: hosszú gyökereid
pokolig hatolnak.
(A bambusz)
Nem is fa igazából,
bokornál mégis nagyobb.
Mitől lett olyan egyenes,
miért oly tiszta belül?
Szeretem: egyenes és tiszta,
mert színe zöld, télen is az. 
(A szikla)
A virág miért nyílik, 
s hervad el olyan gyorsan?
A fűszál miért lesz zöld,
s szárad el őszutóra?
Egy marad örök-állandó:
csak a szikla, csak a kő.
(A hold)
Felhőn úszó fehér teste,
fényét veti mindenekre;
Más fénysugár képes lenne 
egész éjjel ezüstözni?
Amit lát, arról nem fecseg:
velem maradsz, hold-barátom?
Jun Szondo
Felhőn úszó fehér teste,
fényét veti mindenekre;
Más fénysugár képes lenne 
egész éjjel ezüstözni?
Amit lát, arról nem fecseg:
velem maradsz, hold-barátom?

Jun Szondo
*** 
Tavaszi virágszirmok,
hencegtek szépségtekkel?
Nézzétek a szálas fenyőt,
s a bambuszt télvíz idején!
A zöldjük hervadatlan szépségű,
állhatatos hűségű.

Kim Jugi
*
Miért van, hogy a fenyőfa
neveti a téli felhőt?
Miért van, hogy a gyümölcsfák
rettegik a zúzmarát?
A fenyő igazi nemesúr:
évszakokkal szembeszáll.
Kim Szudzsang
*
Egy fenyő az út mentén
büszkén áll: nagyon magas.
Jobb lenne hátrább lépni,
a fejet lehajtani,
Jönnek majd fűrésszel-fejszével
büszkeségét ledönteni!
Csong Cshol
*
Fehér kócsag, ne röpülj
fekete varjak rajához! 
A vad csapat irigyeli
tollaid patyolatját;
Féltelek: ékes tollazatod
színét veszti, bemocskolják.
Csong Mongdzsu
*
Minél erősebb a záporeső,
a lótusz annál frissebb.
De a szirma, pillants oda:
egyáltalán nem lett vizes.
Szeretném, ha a lelkem is 
tiszta lenne, mint a lótusz.
Csong Cshol
*
Esőillat, tavaszi hajnal:
felébredtem, kinyújtóztam.
Fákon rügyek, virágon bimbók
civakodtak: ki nyíljon elébb?
Madarak napfénytől ittasan
daloltak és táncot jártak.
Kim Szudzsang
1 Terebess Kiadó, Budapest, 2002, Elektronikus kiadás: Terebess Ázsia E-Tár
