A víz jelenléte a Földön
  A Föld felületének 70%-át víz borítja, de az óceánok víztömegével ellentétben a szárazföld víztartaléka lényegesen szűkösebb. A folyók és tavak együttesen csak 2%-ot tesznek ki. A sarkok jégsapkájához jóval több édesvíz kötődik, mint amennyi a tavakban és folyókban együttvéve található.
  A számos édesvizű tó között kiemelkedő jelentőségű Kelet-Szibériában a Bajkál-tó. Bár 31 500 km2-es felületével csak a 9. helyet foglalja el a szárazföldi vizek között, egymaga az összes édesvizek ötöd részét tartalmazza. Mivel mélysége eléri az 1620 m-t, térfogata 23 000 km3! Alapterület szerint legjelentősebbek az észak-amerikai Nagy-tavak. Az édesvizek azonban csak jó felét teszik ki a szárazföldi vizeknek, mert tekintélyes részt foglalnak el a sóstavak (több mint 3 g oldott sóval literenként)! Ezek összesen 104 000 km3 vizet tartalmaznak, az édesvizek 125 000 km3-t. 
A víz körforgása
  A nap sugarai felmelegítik a tengerek vizét, melynek hatására egyes vízcseppek felemelkednek, gőzzé alakulnak, vagyis párolognak.
  Felszállás közben a gőzcseppekkel teli levegő lehűl, ekkor a gőzcseppek újra vízcseppekké alakulnak, s felhőt alkotnak. A szél a felhőket a szárazföld felé tereli. A magas hegyeknél például a felhők egy része összetorlódik, a vízcseppek lehűlnek, és nehezebbek lesznek. A felhő végül kidurran, s a vízcseppek eső formájában lehullanak a földre. A föld felszínére jutott csapadék egy része a felszínen mozog, másik része a talajba szivárog. A felszínre hullott csapadék medrekben, vízfolyások formájában mozog, vagy a felszínen állóvizeket eredményez. Eközben különböző szerves és szervetlen anyagokat vesz fel. A felszínen mozgó vagy álló víz a hidrológiai körfolyamatnak megfelelően helyezkedik el, egyre nagyobb egységekké alakul, majd a befogadó tengerben talál helyet, s kezdődik elölről a körforgás.
  Az emberi közösségek kialakulásának kezdeti időszakában nem volt gond a víz megszerzése, az ember ott telepedett le, ahol víz volt, vagy aszályos időben oda vándorolt, ahol vízre lelt. Ekkor még a vízszennyezés sem okozott gondot. Az emberek közvetlenül a folyókból tavakból, forrásokból, kutakból jutottak vízhez.
  Földünk korlátozott mennyiségben rendelkezésre álló, hasznosítható vízkészleteit az urbanizációs folyamat fokozódása, a lélekszámnövekedés az ipari fejlődés és a mezőgazdaság nagymértékű kemizálása súlyosan veszélyezteti. Mindezek szükségessé tették a céltudatos beavatkozást a víz természetes körforgásába.
  A társadalom egyre növekvő vízszükséglete miatt egyre sürgetőbb feladat a vízzel való takarékos gazdálkodás, a pazarló kitermelés és felhasználás korlátok közé szorítása, valamint a szennyeződés elleni aktív védekezés, hogy a környezetszennyezés ne károsíthassa a vizet fogyasztók egészségét.
  Vízellátási célokra kedvezőbbek a felszín alatti vizek, mivel a talajvízben még megtalálhatók a talajrétegből felvett, különböző szerves és szervetlen anyagok, mikroorganizmusok. Ezzel ellentétben a nagyobb mélységekbe leszivárgó vizek (rétegvíz, artézi víz) már nem tartalmazzák ezeket, mert lefelé hatolás közben ezek az anyagok kiszűrődnek. A felszín alatti vizek fontos csoportja a karsztvíz, amely a dolomit kőzetek repedéseiben, járataiban található.
  Egyes becslések szerint a fejlett ipari országok jelenleg 2-3-szor annyi vizet használnak, mint amennyit a természetes vízkörforgás biztosít. Emiatt fokozódó mértékben hasznosítják a rétegvíz-tartalékokat, ami a talajvíz szintjének nem kívánatos csökkenésével jár, de egyre nagyobb mértékben kell a vízhiányt szennyezett felszíni vizek költséges tisztításával is fedezni.
  Magyarország a vízben szegény országok közé tartozik, miután a természetes körforgásban kevesebb, mint 1000 m3/fő/év csapadék jut az ország területére. Az ország felszíni vízkészletének több mint 90 %-a külföldről származik, vizeink alvízi jellegűek, így folyóink vízminőségét és mennyiségét sincs módunk szabályozni. Miközben a vízkészleteink egyelőre fedezni képesek az ország vízigényét, problémát jelent, hogy míg a vízkészletek kb. 85 százaléka a Duna és 15 százaléka a Tisza vízrendszeréhez kötődik, addig a felhasználásban az igények 59 százaléka kötődik a Duna és 41 százaléka a Tisza vízrendszeréhez, így különösen aszályos időszakokban a Tisza térségében vízellátási gondok jelentkezhetnek.
A víz fizikai és kémiai tulajdonságai
  A vízmolekula: a létező legegyszerűbb és legkisebb aszimmetrikus molekula (a 16-os tömegszámú oxigén atomhoz két, egymással 105°-os szöget bezáró, 1-es tömegszámú hidrogén atom kapcsolódik). A legfontosabb jellemzője talán a hidrogénhíd-kötés: az egyes molekulák szilárd és folyékony halmazállapotban egyaránt nagy erővel kapcsolódnak egymáshoz. 
  A víz az egyetlen folyadék, amelynek a sűrűsége a hőmérséklet függvényében - "anomálisan" - maximummal bír (4°C-on), minden más hőfokon kisebb. A víz a természetben mind légnemű, mind cseppfolyós, mind a szilárd halmazállapotban előforduló anyag.
 
A jég kristályrácsa

A folyékony víz molekulái

A vízgőz rendezetlen szerkezete

A Föld édes- és sós, folyékony és fagyott állapotú vízmennyisége 
  Óceán 	1322000000 km3
  Poláris jégsapkák és gleccserek 	29200000 km3
  Talajvíz 	24000000 km3
  Tavi édesvíz 	125000 km3
  Sós tavak és beltengerek 	104000 km3
  Talajvíz (mélyebb rétegben) 	65000 km3
  Légköri pára 	14000 km3
  Folyók és patakok 	1200 km3
  Felszíni vízfolyás a tengerekbe 	37000 km3
  Felszín alatti vizek bejutása a tengerbe 	1000 km3
  Csapadék 
  	óceánba 	412000000 km3
  	szárazföldre és tavakra 	108000000 km3
A víz körforgása
  
A víz fizikai és kémiai tulajdonságai
  
  
  
  
  
  
  
