A tó
Földrajzi értelmezésben a tó a szárazföld mélyedésében helyet foglaló, természetes eredetű, minden oldalról zárt, álló víztömeg, amelyik a tengerrel nincs összeköttetésben. A tó meghatározásában a méretnek nincs jelentősége. Akármilyen kicsi is egy tó, abban és azon a tavi, vagy limnológiai jelenségek éppen úgy végbemennek, csak kisebb formában, mint a legnagyobb tavakon. A tavakkal rokon képződmények a mocsarak és lápok is. Ma a szárazföldi térszínek 1%-át tavak borítják.
Több mint egy millióra becsülik a tavak számát a Földön, amelyek kicsik és édesvizűek. A világ legnagyobb tava – mind területileg, mind térfogatilag – az óriási és sós Kaszpi-tenger. Ezt követik a sorban az Egyesült Államokban található Felső-tó és a Kelet-Afrikában található Viktória-tó, amelyek a Kaszpi-tengernél kisebb területűek. Mélység szerinti osztályozásuk nagyon különböző rangsorolást tesz lehetővé. A mindössze 54 km2 területű, viszonylag kicsi Kráter-tó a mélység szerinti rangsorolás alapján a nyolcadik a világon.
A kontinentális sós tavak majdnem annyi vizet tartalmaznak, mint az édesvizi tavak. Megkülönböztethetünk kissé sós és egészen magas sótartalmúakat is. Néhányuk sósabb, mint a tengervíz. Legtöbbjük nagy kontinensek belsejében alakult ki az édesvíz elpárolgásával. Ilyen pl. az Egyesült Államok Utah államában található Nagy-Sós-tó. A sós tavakban, amelyeket athalassohalinoknak nevezünk, a Ca-, Mg-, SO4-ionok bepárlásából származó sók vannak túlsúlyban. Néhány sós tó – beleértve a legnagyobbat – tengermaradvány. Legnagyobb mennyiségben Na és Cl- ionokat tartalmaznak.
Térképészetileg a tó nyílt víztükörrel rendelkező bármilyen, a méretarányban még felületként ábrázolható objektum, amelyet vonalas jellel határolunk le és a hagyomány szerint halványkék színkitöltéssel jelenítünk meg. Ugyanakkor a térképi ábrázolásban nem feltétel a tavak kék színnel történő ábrázolása. Egyszínű térképeken vagy tematikus térképi ábrázolás esetén a tavak fekete árnyalatokkal való bemutatása gyakori.
Mindennapi értelmezésben a tó nagyobb vagy kisebb kiterjedésű állóvíz, ill. mesterségesen létrehozott mederben összegyűlt víz. Nyelvileg a tó szétterjedést kifejező szó a tág, tát, tár, távol, tétova, vagyis a tó vagy ta gyököt tartalmazó, helyi távolságra vonatkozó szavakkal áll származásilag kapcsolatban).
Természetes eredetű állóvizeink listája
Magyarországon 3805 tavat és vizes területet tartanak nyilván, amelyből közel 3500 állóvíznek számít, és ezeknek a medre sem régebbi, mint a pleisztocén, és maguk a tavak mindössze néhány tízezer éve alakultak ki. Igazán mély tó nincs az országban. A sekély tavak vize nyáron gyorsan felmelegszik, és ez fürdőzésre különösen alkalmassá teszi azokat. Tavaink 75 százaléka mesterséges tó. A magyarországi állóvizek összes területe 1685 négyzetkilométer, amely mintegy 2 százaléka az ország területének.
A magyarországi tavakat keletkezésük szerint a következő módon lehet osztályozni:
* szerkezeti mélyedéseket kitöltő tavak (a Balaton, a Velencei-tó),
* elgátolt medencét kitöltő tavak: (pl. a folyami hordalékkúpokkal elrekesztett Fertő tó, a csuszamlással elgátolt Arlói-tó Ózd környékén),
* lefűződött folyókanyarulatokban kialakult morotvatavak (pl. a Kalocsa környéki Szelidi-tó),
* alföldi mélyedéseket, homokhátak közti laposokat megülő szikes tavak (pl. a szegedi Fehér-tó, ami egyben jelentős természetvédelmi terület is, a Nyíregyháza melletti Sóstó),
* langyos vagy meleg vizű forrástavak (a Hévízi-tó, a miskolctapolcai forrástó),
* dolinatavak (a Vörös-tó az Aggteleki-karszton),
* mesterséges tavak (pl. a nagy folyók hordalékkúpjain folytatott kavicsbányászat nyomán kialakult úgynevezett bányatavak, a hortobágyi halastavak, a Tisza-tó, a budapesti Feneketlen-tó).
A Balaton nemcsak Magyarország, hanem Közép-Európa legnagyobb tava is. Felülete 600 km?, hossza 77 km és maximális szélessége 14 km. 104 méteres tengerszint feletti magasságon helyezkedik el, és átlagos mélysége 3 m. Legmélyebb pontja Tihanynál 12,5 m.
A Kis-Balaton eredetileg a nagy tó része volt. Jelenlegi mocsaras természetvédelmi terület, amely fontos szerepet játszik a Balaton jó vízminőségének megőrzésében.
Magyarország második legnagyobb tava a Fertő tó az osztrák határon. A sekély, mindössze 1,5 méteres átlagos mélységű tó 315 km?-es felszínéből 75 km? tartozik Magyarországhoz.
A következő nagy magyar állóvíz, a Velencei-tó is egy sztyeppei tó, a feltöltődés előrehaladott állapotában. Területe 26 km?, de ebből csak 16 km? a nyílt víz, a többi nádas.










A 19. századi nagy vízszabályozások számos korábbi lápvidéket, a melyek eredetileg szintén sztyeppei tavak voltak, teljesen felszámolt. Ilyenek voltak például a Sárrét a Dunántúlon, illetve az Ecsedi-láp a Tiszántúl északi részén.
Az állóvíz neve	Területe km?	Térfogata km?	Átlagos vízmélysége m	Legnagyobb vízmélysége m	Kialakulása	Elhelyezkedése
Balaton	594	1,9	3,0-3,06	12,5	Szerkezeti mélyedést kitöltő tó	Keszthely és Siófok között, a Dunántúl középső részén
Velencei-tó	26	--	1,5	--	Szerkezeti mélyedést kitöltő tó	Fejér megye
Fertő-tó	322/75 Magyarországon	--	1,5	1,8	Szerkezeti mélyedést kitöltő tó	Ausztria/Magyarország
A tó
* Természetes tómedencék
* Endogén eredetű tómedencék
* Tektonikus eredetű tó
* Maar, krátertó, kalderató
* Exogén eredetű tómedence
* Morotvató
* Deflációs tó
* Elgátolt tó
* Karszttó
* Glaciális eredetű tómedencék
* Tengerszem (kártó)
* Csorgótavak (páternoszter-tavak)
* Jégperemi (proglaciális) tó, végmorénató
* Fjordos tó, loch
* Árkos tó
* Szoll
* Glint-tó
* Reliktum tó (maradvány tó, öröklött tó)
* Mesterséges (antropogén) tómedencék
* Hegy- és dombvidéki víztárolók
* Síkvidéki víztárolók
A tómedence fejlődése és a tó állapotának változása
* A tópart és a tómeder
* A tó partja
* A tómeder
* Természetes állóvíz fejlődési állapotai
* Fertő
* Mocsár (síkláp)
* Elsődleges mocsár
* Dagadóláp 
* Szikes
* Az állóvizek ökológiai típusai
* Nagytavak és kistavak
* Mélytavak
* Sekélytavak
* Kopolya
* Kistó
* Fertő
* Láp
* Mocsár
* Tömpöly
* Pocsolya
* Dagonya
* Tocsogó
* Telma
