Szarvasmarha
Szarvasmarha

Közönséges szarvasmarha (Bos primigenius taurus)
Rendszertani besorolás
Ország:	Állatok (Animalia)
Törzs:	Gerinchúrosok (Chordata)
Altörzs:	Gerincesek (Vertebrata)
Főosztály:	Négylábúak (Tetrapoda)
Osztály:	Emlősök (Mammalia)
Alosztály:	Elevenszülő emlősök (Theria)
Csoport:	Eutheria
Alosztályág:	Méhlepényesek (Placentalia)
Öregrend:	Laurasiatheria
Csoport:	Cetartiodactyla
Rend:	Párosujjú patások (Artiodactyla)
Alrend:	Kérődzők (Ruminantia)
Alrendág:	Pecora
Család:	Tülkösszarvúak (Bovidae)
Alcsalád:	Tulokformák (Bovinae)
Nemzetség:	Tulkok (Bovini)
Nem:	Bos
Faj:	Bod primigenius

Tudományos név
Bos primigenius
  A szarvasmarha (Bos primigenius vagy Bos taurus) párosujjú patás állat, kérődző. Háziasított alakja a házi szarvasmarha vagy házimarha, amely a ma már kihalt őstuloktól (Bos primigenius primigenius és Bos primigenius namadicus) származik. Növényevő. A házi szarvasmarhák genetikai állományuk alapján két alfajba sorolhatók, az Ázsia nagy területén elterjedt úgynevezett „brahman” típusnak vagy zebunak vállpúpja van (Bos primigenius indicus), míg a világ többi részén a púp nélküli közönséges szarvasmarha (Bos primigenius taurus) a megszokott. A házi szarvasmarhát korábban az őstuloktól eltérő külön fajnak tartották (Bos taurus)
Elnevezései
* Szopós borjú: születéstől az elválasztásig (nőivarú 3, hímivarú 4 hónapos koráig),
* Választott borjú: az elválasztástól féléves korig,
* Növendék: 7 hónapos kortól a tenyésztésbe vételig,
* Üsző: a nőivarú marha az első ellésig, kortól függetlenül,
* Szűz üsző: ivarérett üsző az első fedeztetésig,
* Előhasi üsző: első vemhes üsző,
* Előhasi tehén: tehén a második borja megszületése előtt,
* Bika: kortól függetlenül a hímivarú egyed,
* Tinó: ivartalanított növendékbika,
* Borjúfogas tinó: 2-3 éves tinó a szegletfog kiváltása előtt,
* Ökör: 4 évesnél idősebb ivartalanított bika (függetlenül az ivartalanítási kortól)
* Göböly vagy sőre: hizlalásra fogott, vagy kihízott szarvasmarha (kortól és nemtől függetlenül)
* Csuvas: hízóökör
Fő típusai
  A szarvasmarha két ma élő alaptípusa a közönséges szarvasmarha és a zebu. A kettőt az őstulok két különböző változatából háziasították (Bos primigenius primigenius és Bos primigenius namadicus), amelyek a legfrissebb kutatási eredmények alapján mintegy 250 000 éve váltak el egymástól. A zebu főleg Dél- és Kelet-Ázsiában terjedt el.
  Küllem, illetve hasznosítás alapján is két típust különböztetünk meg. Az első a zömökebb, tömörebb hús- és igásmarha, a másik a könnyedebb, elegánsabb tejelő fajták típusa.
Hasznosítása
  Ugyan a szarvasmarhát leginkább tej- és hústermelésre használják, a gépesítés előtt jelentős volt az aránya az igavonásban is, ezenkívül felhasználják a tülkét, valamint a bőrét is.
  A Newcastle-i Egyetem munkatársai 516 tejtermelő megkérdezése nyomán kimutatták, hogy a tehén több tejet ad, ha a gazdája a nevén szólítja, mint ha csupán a csorda részeként kezelnék.
Betegségek
  A szarvasmarha egyik legújabb és legismertebb betegsége a BSE (Bovine Spongiform Encephalopathia, vagyis szivacsos agyvelőelfajulás), más néven kergemarha-kór. Valószínűsíthetően kapcsolatban áll a kiskérődzők surlókórjával (scrapie) és az embereknél előforduló Kreuzfeld-Jakob kórral. Prionok okozzák.
  Egyéb fontos fertőző betegségek:
* tuberkulózis
* száj- és körömfájás (a páros ujjú patásoknál fordul elő)
* paratuberkulózis (a legfrissebb kutatások szerint a pasztőrözést is túléli)
  2008-ban megjelent Magyarországon is a kéknyelv betegség.
Legfontosabb fajták
Magyar fajták:
* Magyar tarka szarvasmarha
* Magyar szürke szarvasmarha
Jellegzetes, nagy szarvval, ezüstszürke, a szem, mar, lábtövek sötétek, a borjak viszont narancsszínűen jönnek a világra, amit szaknyelven pirók színnek neveznek. 
Ezt a szőrzetszínt koruk előrehaladtával – az egyed fejlettségétől és a takarmány minőségétől függően – fokozatosan elveszítik, és teljesen kiszürkülnek, mire elérik a 2-6 hónapos kort.
Tejhasznú fajták:
* Holstein-fríz
* Jersey
* Ayrshire
* Magyar tarka
Húsfajták:
* Limousine
* Charolais
* Aberdeen angus
* Hereford marha
* Blonde d'Aquitaine
* Fehér-kék belga
* Texasi hosszúszarvú marha
* Magyar tarka
* Hanu
Kettős hasznosításúak:
* Szimentáli
A szimentáli kitenyésztését a 18. század vége felé a svájci Alpokban kezdték. Erélyes növekedése, jelentős tejtermelése, kiváló ellenállóképessége miatt az egész világon elterjedt. Színe szabálytalan, különböző árnyalatú, piros-, illetve sárga-tarka. 
Marmagassága 138–142 cm. A tehén 650–750, a bika 1100–1300 kg. Tejtermelése 4500–5000 liter/év. Húsa napi 1,2-1,3 kilogrammal gyarapodhat.
* Pinzgaui
* Lapály marhák




